Kafa bez predrasuda - Performans koji pruža uvid u svakodnevne probleme osoba s invaliditetom
![](https://diskriminacija.ba/sites/default/files/styles/headline_520x330/public/kafa_bez_predrasuda_in.png?itok=EqG3JJB_)
Riječ je o jedinstvenom performansu kojeg je inicirao Helsinški parlament građana Banja Luka u okviru projekta IN (Implementacija UN Konvencije o pravima osoba s invaliditetom u Bosni i Hercegovini). U nekoliko banjalučkih kafića, stolice u baštama na nekoliko sati dobile su novi dizajn – točkove koji su simbolizirali invalidska kolica, a svi zainteresovani mogli su biti dio performansa i uzeti učešće u „kafi bez predrasuda“. Želja organizatora akcije je nastaviti i u budućnosti s ovakvim aktivnostima, jer su već tokom prve sesije naišli na brojne pozitivne komentare.
“Riječ je o performansu za kojeg smo mi inspiraciju pronašli u jednoj sličnoj akciji u Španiji, ako se ne varam. Radi se o tome da na obične stolice u kafićima u Banjaluci stavimo točkove koji simboliziraju invalidska kolica, i pored točkova ponudimo povez za oči, dakle najobičniju masku za spavanje, što omogućuje laše razumijevanje toga kako osobe s oštećenjem vida funkcionišu. Ono što je krajnji cilj performansa kao takvog, jeste da naše sugrađane navedemo na razmišljanje, o tome kako je sjediti sa kolicima na javnom mjestu, šta to podrazumijeva na nekom svakodnevnom nivou, zatim kako je ne vidjeti kafu koju pijete, sagovornika s kojim sjedite... Pored toga, u nekoj široj perspektivi, u fokusu su arhitektonske barijere, dakle prepreke da osobe s invaliditetom uživaju u ovakvim vrlo jednostavnim stvarima. Zašto? Zato što većina kafića u Banjaluci, kao i bilo gdje drugo u Bosni i Hercegovini, nije prilagođena osobama s invaliditetom. Pri tome ne mislim samo na prilagođavanje u smislu rampi, ili nekog prilaza kafiću i bašti kafića, već i o toaletima u kafićima“, objašnjava Ana Kotur, jedna od organizatorica projekta.
Jedna od prepreka za izvođenje ovakvog performansa jeste i pronalazak kafića, tačnije vlasnika objekta koji je dovoljno otvoren za nove ideje i eksperimentisanje.
„Slali smo dopise kafićima. Odnosno vlasnicima kafića i komunicirali smo i usmeno i pismeno i jednostavno ih pitali jesu li zainteresovani za takvu neku atkivnost. Dio prijedloga je stigao i od osoba s invaliditetom, dakle ljudi koji znaju gdje je vlasnik kafića otvoren prema takvoj vrsti akcije i gdje bismo mogli to zaista kvalitetno provesti“, dodaje Kotur.
Iako je veliki broj onih koji su pozitivno prihvatili ovakav performans i rado se odazvali akciji, organizatori ističu da je veliki problem to što neki građani nisu željeli da sjednu u ovako dizajnirane stolice.
„U principu, s obzriom na to da se radi o radnim danima i da su ljudi većinom na poslovima, najviše se dešavalo tako usput da ljudi naiđu i pitaju o čemu se radi i priključe se akciji. Ali, ono što je donekle poražavajuće za nas, je zapravo činjenica da mnogi nisu htjeli da sjednu u stolicu koja je sa točkovima i na taj način su negdje pokazali svoj stav prrema osobama s invaliditetom. Dakle, to nije za osudu, ali svakako puno govori o predrasudama sa kojima se osobe s invaliditetom suočavaju.“
Dosad je održano ukupno tri performansa u kafićima Boni, Staklenac i Kab, a organizatori trenutno traže nove lokacije na kojima bi mogli nastaviti sa provođenjem akcije i u narednom periodu.
„Najavljeno je da priča neće stati na ovome, jer sada tražimo nove vlasnike kafića kod kojih možemo realizovati takvo nešto. Malo smo ograničeni i vremenom, jer je ovo sve rađeno na otvorenom, dakle u baštama kafića, ali ne mora da znači da se nećemo preseliti i u zatvoren prostor, tako da sve zavisi od interesa vlasnika kafića.“
Zajedno s inicijatorom projekta, Helsinškim parlamentom građana Banja Luka, na realizaciji projekta IN rade i četiri nevladine organizacije: Organizacija amputiraca „UDAS“ Republike Srpske, Savez udruženja za pomoć mentalno nedovoljno razvijenim licima Republike Srpske, Udruženje slijepih Kantona Sarajevo i Savez paraplegičara i oboljelih od dječije paralize Federacije BiH.